Translation ZALMEN BEHAR
Здравей, Дейвид!
Дейви! О, Дейви, ела тук!
Еди, той не отива на война, само в Масачузетс.
Вземи, Дейви... За пътуването.
Еди даде нещо! Ще получа сърдечен удар!
Отиди и се превърни в господин, не като това простолюдие.
Трябва да му сритаме задника задето напуска отбора.
Хей! Искате ли да останете тук?
Ако имах твоя мозък, щях да отида.
Мозък ли? Нямаш мозък! - Виж кой го казва.
Не знам. - Какво?
Не знам какво да мисля за там. - Знаеш, че няма да е като тук.
О, по дяволите. Коукъс. - И какво?
Онази нощ сестра му ме мастурбираше.
По нейна идея. - Така ли.
Здрасти, Мечка. - Здрасти, Коукъс.
Мислим да влезем, да хапнем нещо.
Не мисля, че това е добра идея. - Защо не? Там пускат евреи.
Сестра ти може да влезе, но трябва да си измие ръцете.
Приятеля ти евреин много си отваря устата.
Предполагам, че е така. - Не те ли притеснява, че са убили Исус?
Не, не го познавам лично.
Обаче мен ме притеснява, това еврейско копеле!
Хей! Разбирайте се в уличката!
Ей, човече! Хайде! Не го оставяй! Хайде! Да!
Сритай евреина!
Желая ти късмет, хлапе!
Закъсня.
Погледни ме.
По дяволите, Дейвид. - Трябваше да го направя.
Такава възможност и да направиш това! - Трябваше да го направя.
От това училище са излезли два президента. Дава добър старт за Харвард.
Ще помислят, че си хулиган. Може да те върнат обратно.
Добре. - Добре?
Погледни това място. Така ли искаш да живееш?
Той ме нарече еврейско копеле. Трябваше да го оставя ли?
Да. Не е твой проблем. Не можеш да вървиш напред с бой.
Ти никога ли не си се бил? - Да, но никой не ми е предлагал Харвард.
Ще изпуснеш автобуса. - Ще се справим.
С кой се би? - Коукъс.
ОК, деца.
Можеш или да влезеш в нормите или постоянно да се караш.
Добре. Добре, ще вляза в нормите. - Те те потърсиха, не ти тях.
Не е нужно да даваш обяснение на никого. Разбираш ли?
Добре.
Добре. Кажи довиждане на брат си и сестра си.
Довиждане, Сара. - Чао, Дейвид.
Чао, Пити.
Деца чакайте там.
Смени си ризата.
А другото момче как е? - По-зле.
Скъпото ми момче. Бъди здрав. (идиш)
Звучиш като дядо ми. - Трябва да си толкова щастлив.
Трябва да тръгвам, татко.
Отивай. Стани нашата гордост.
Чао. - Чао.
Здрасти, тренер. - Добре дошъл в Кабът.
Имах малък инцидент. Няма ми нищо.
Дай да ти помогна. - Благодаря.
Как беше пътуването? - Добре. Спях част от пътя.
Добре. Как е баща ти? - Добре.
Той много се вълнува за всичко това.
Кой баща не би се вълнувал? - Да.
Всички от отбора чакат да се запознаете.
Добре. Аз също чакам с нетърпение да се запозная с тях.
Училище "Сейнт Матюс"
Господи, какво училище само! - Да. Това е твоето училище.
Благодаря, че ме докара. - Ще ти извадя чантата.
Благодаря. Ще се видим на тренировката.
Само момент. Исках да те попитам... Имаш ли някакви проблеми с диети?
Диетични проблеми? - Има ли нещо, което не може да ядеш?
Алабаш. - Алабаш. И аз не мога да го ям.
Добре, оставям те да се настаниш.
Децата ще са любопитни към теб. - И аз съм любопитен за тях.
Никой не идва тук само за последната му година. Не е обичайно.
Те са големи деца, не ме разбирай погрешно. Но те са привилегировани.
За тях много неща са даденост, за разлика от мен и теб.
Просто не си откривай много картите.
Какво искаш да кажеш?
Не казвай на хората повече от необходимото.
Ще се видим на тренировката. - Добре.
Здравей! Крис Рийс, твоя съквартирант. - Здравей! Дейвид Грийн.
Приятно ми е. Рип Ван Келт, Джак Конърс, Чарли Дилън.
Ние сме тарторите на колежа.
Това е вярно. - Откъде си?
Скрантън, Пенсилвания. - Скрантън?
Това е в Америка, Конърс. - Без майтап.
Ти си първият състезател, наеман някога в "Сейнт Матс".
Дилън... - Не, така е. Това е чест.
Не си ли поласкан? - Не бях мислил за това.
Най-добрият куотърбек, които може се купи с пари.
Дилън, остави това!
Не му обръщай внимание. Искаш ли фъстъци?
Няма проблем.
Дори и в Скрантън, тъпака си е тъпак.
Не бъди толкова чувствителен. Хайде, няма нужда.
Щях аз да играя като куотърбек, така че...
Инцидент ли си имал? - Малко се посбих.
Сериозен бой? - Юмручен бой?
Нещо като бой за довиждане. - Като уличен бой?
Да. - За момичета и такива работи?
Имаме си едно място дето отпускаме и едни рокери искаха да влязат.
Рокери. - Ние не ги пуснахме.
Не ги искаше на твоя територия? - Точно така.
Всеки знае, че не трябва да стъпва на чужда територия.
Кой знае какво зло се крие в сърцата на хората?
"Сянката" го знае.
Престъплението не остава ненаказано. "Сянката" знае.
МакГивърн! Моят съквартирант!
Дейвид Грийн, новият ни куотърбек.
Това е Мак. - Как си?
Здрасти.
Футболът е игра за кретени и престъпници. Не си ли съгласен?
Мак иска да играе, но е твърде немощен. - Затова е нашия студентски ръководител.
Това е! Ще изритам вонящия ти задник обратно в Гринуич.
Предполагам, все още не си получил училищна вратовръзка.
Ето, можеш да сложиш тази.
Имам допълнителни, защото винаги им правя лекета със супата.
Благодаря.
Може ли да те попитам... Как попадна тук?
Не би трябвало да говоря за това. - Нека позная.
Треньора МакДевит те е посетил и казал, че можеш да получиш стипендия?
Добро предположение. Откъде знаеш?
"Сейнт Люк" ни бият три поредни години.
Възпитаниците на училището им писна. Те искат да печелят.
Чувстваш ли се пресиран?
Искам хубаво място отзад.
Малко е различно от обществените училища.
Ходене на църква три пъти седмично. Но не е чак толкова лошо.
Без майтап?
Господа от "Сейнт Матюс"...
...добре дошли в най-доброто подготвително училище в страната.
Добре дошли специално на новите ни момчета. Аз съм д-р Бартръм, вашият директор.
Останалите може би ме помните.
Неговата шега всяка година. Наслаждавай й се.
Утре започва 193-тата година.
Не, аз не съм бил директор, когато е почнала първата.
Някои от новите момчета ще забележат,
че по отношение обучението и дисциплината тук сме много взискателни.
Голяма част от това, тук е правило,
включително и нашият "Кодекс на Честта", установен
не от мен или вашите учители, а от вашите съученици,
съблюдаващ се от вашия собствен "Трибунал от Префекти",
както е било през последните две столетия.
Тук съдим сами себе си,
и съдим себе си по най-високите стандарти.
Вие, момчета мои, сте измежду елита на нацията,
и в "Сейнт Матюс" се стремим
да ви подготвим за отговорността, който идва с привилегированата позиция.
Днес, повече от всякога, тази страна се нуждае от елит,
който се интересува повече за честта отколкото за привилегиите.
Интересува се повече да служи, отколкото за личните ползи.
Затова, нека се помолим за помощта на Бога,
за изпълнение на целите ни.
Отче наш, Ти, който си на небето, да се свети името Ти...
Кръчмата на Смоуки Джо!
Веднъж седях в кръчмата и боб похапвах,
времето си губех в кръчмата на Смоуки Джо.
Едно момиче непознато влезе, поне за пръв път я виждах там.
Целият се разтреперих, когато тя до мене седна...
Доста добро Hi-Fi, Мак. - Купих го от един приятел.
Колко? - Пазарих се като евреин до $30.
Ще ти дам $25 за него.
Той винаги иска да получи нещо за нищо.
А дори не е евреин.
Добър вечер, господа. - Добър вечер, сър.
Добър вечер.
Чия е тази музика? Използвам термина резервирано.
Това е страхотния звук на "Робинс". - Не.
Искам да кажа на кого е този отпадък.
Естествено на мене. - Казва се, на мен.
Имаш ли си име? - МакГивърн.
А ти? - Г-н Клийри.
Случайно ще ви бъда новият директор на общежитието.
Изключи го, моля те.
Културната среда около нас е толкова важна,
колкото въздуха, който дишаме и храната, която ядем.
Сигурно и по твое време е имало музика? - Да, и моето време не е минало.
Дейв Брубек, Рей Антъни,
Лес Елгарт, Мич Милър,
Лес Бакстър, Роджър Уилямс...
Няма да имаме проблеми.
Господа, всички трябва да живеем тук.
Но няма да пренасяме джунглата в дома ми, благодаря ви много.
Боже, Грийн, откъде толкова кураж?
Момчетата ти се кефят. - Надявам се не всички учители са като него.
Повечето са ОК. Кой ти е по история?
Гиеръш. - И на мен също. Не е лесен.
По френски? - Ренар.
Става. Ще ти говори за френската Съпротива и заспиваш.
Сутрин или вечер взимаш душ? - Вечер.
Побързай. Скоро ще изгасят осветлението.
Какъв прекрасен ден.
При Ренар ще мине спокойно.
И така...
Виж, ти.
Моите музикални съседи отгоре.
Моля, седнете.
Мосю Ренар намалява някой от часовете си,
така че ще имам удоволствието да ви преподавам този раздел "Френски 4".
Това, господа, беше последния английски, който ще чуете.
Учите френски от 3 години, трябва да можете да проведете разговор.
Нали...
МакГивърн?
Господин МакГивърн?
Да, господине.
"Да господине, имате право" или "Да господине, разбрах"
какво е това "Да, господине"?
Съжалявам, не разбирам...
О, о. На френски моля ви.
Много...
съжалявам, господине.
Но аз не говоря и не разбирам френски... ааа...
Спрете! Това е ужасно!
Знаеш как стоят нещата в отбора.
Не бях куотърбека, които искаше.
Ти ще си нашата първа резерва. - Но по-добре да играя като халф.
Това е слабото ни място сега. Ти ще си страхотен халф.
Можеш да тичаш, можеш и да блокираш. Имаш необходимите качества, хлапе.
Ще дам най-доброто от мен. - Разчитам на теб.
Слушайте!
Имаме ново лице в отбора тази година. Дейвид Грийн.
Грийн идва от Пенсилвания. - Здрасти.
Играе като куотърбек.
Доведе отбора му до шампионската титла миналата година в една трудна лига.
Тази година и ние ще гоним същия успех.
МакГивърн има някои нови комбинации.
Ако ви хванат, изяжте ги. Ако сте все още живи, ще се видим утре тук.
Разучете ги и ще ги обсъдим утре.
Днес, ще загреем малко. Хайде!
Здрасти, тренер. - Дилън.
Здравей, Дилън. Как беше тренировката?
Как беше тренировката!
Къде е Грийн? - Не знам.
Мислех, че е тук. - Запази му едно място.
Ето така... - Разкарай се!
Благодаря ти, Боже, за щедрите Ти подаръци...
Добре съм. - А френския?
Мразя учителя. - Всеки мрази поне един.
Трябва да залягам над книгите.
Ще ти се обадя скоро. - Не забравяй, събота.
Събота? - Тогава е Рош А-Шана.
Имаме мач срещу "Уинчестър", татко.
Това е много свят ден. Датира много преди мен и теб.
Покажи уважение и отиди до храма.
Дейви, чуваш ли ме? Без оправдания.
ОК. Разбира се, не се притеснявай, тате.
Ще се обадя следващата седмица. - Добре. Чао.
Долу!
Готови!
Хайде! Давайте!
Сейнт Матс е с топката в полето на Уинчестър 41-ви ярд.
Две!
Три!
Тъчдаун за "Сейнт Матс". "Сейнт Матс" шест. "Уинчестър" нула.
Това момче е добро. Как му е името?
Ван Келт. Момчетата го наричат Рип. Той е капитана на отбора.
Мисля, че той има предвид момчето дето даде паса.
Ох. Това е Дейвид Грийн.
Резултатът е равен седем на седем.
"Сейнт Матс" е с топката, в полето на "Уинчестър" на четиридесети ярд.
Готови!
Долу!
Готови... Едно!
Давай!
Да!
Тъчдаун за "Сейнт Матс"!
Имаме си куотърбек! Открихме нашият куотърбек!
Гасете лампите!
Ти върви, скъпа. Сега идвам.
Кой е?
Дейвид Грийн, сър. - Какво правиш тук, Грийн?
Моля се, сър.
Мислех, че вашият Бог позволява молитва само през деня.
Не можах да се измъкна по-рано. Днес е Рош А-Шана, еврейската Нова Година.
Знам какво е Рош А-Шана.
И свършва при залез слънце доколкото си спомням обичайте.
Технически. Но нямаше да се получи много добре, ако бях казах, че не мога да играя.
Моята стипендия зависи от футбола. - Да. Гледах мача.
Изглеждаше много концентриран.
Благодаря ви, господине.
Вие евреите сте много твърди, щом решите да направите нещо.
Понякога трябва да бъдем, сър.
Напомня ми една благословия:
Блажени са смирените, защото тяхно ще е царството Господне.
Едва ли ще бъдат смирени, когато то вече е тяхно, сър.
Приключихте ли, г-н Грийн?
Да, сър.
Тогава предлагам да се върнете обратно в стаята си.
Ще пренебрегна тазвечерното нарушение.
Господин Грийн? - Сър?
Струваше ли си? Да се наруши традицията само за да се спечели един мач?
Вашата традиция или моята, сър?
Мога да превеждам от френски, но кучия син ни дава обратен превод!
Това прасе няма да се задържи тук. Обзалагам се.
Няма да се задържи ли? Конърс, аз се провалих на този тест.
Писна ми от тези проклети камбани!
Хенри VllI кога поема престола? - 1509.
А 1649, г-н Смит? - Чарлз I е екзекутиран.
Правилно. Което е довело до създаването на какво?
Републиката, г-н Гиеръш. - Много добре.
Господин Дилън, кога е обезглавена Мари Шотландска?
1687. - Около. Само един век по-рано.
Господин Грийн? - 1587.
Точно така. И какво се е случило през годините от 1553 до 1558?
Господин Колинс? - Управлението на Мери Тюдор.
Така е. Което води до какво, г-н Рийс?
Католицизма е възстановен.
Защо, г-н Конърс?
Тя се омъжила за... как беше...
Филип? - Е, горе-долу.
9ти август 1593 година?
Някой?
Раждането на Айзък Уолтън.
Един от моите любимци.
Господин Дилън, литературно събитие...
през 1611?
МакГивърн? - Публикацията на Библията на крал Джеймс.
Правилно.
Да ви задам ли друг въпрос, г-н Дилън?
Ще ви напомня, г-н Дилън, че при мен няма плитки води.
Или плуваш или потъваш.
Ако не докосна цица тази вечер, ще си прережа гърлото.
Секса е единственото нещо заради което живея.
Тогава гледай да не си порежеш ръката!
Животът не е приключил още, Мак.
Когато от Принстън казаха, че ще приемат и тройка по френски
и аз се провалих тотално на теста, живота е свършен.
Принстън не е единствения престижен университет.
Някой може ли да обясни на нашия приятел от Скрантън.
Пет поколения МакГивърнс са учили в Принстън.
Ако не вляза, това означава, че останалите са били печени,
а аз съм смотаняк.
Извинявай, че не ти съчувствам. И за мен Харвард иска месечни отчети.
Ами ти, Грийн? - Ами не се знае.
Дано изкарам тройка по френски език.
Брата на Дилън се дипломира тази година, а Харвард нямат добър куотърбек.
Не бих отишъл в Харвард. Там е пълно с евреи и комунисти.
Да не говорим за преподавателите. - Ама и вие сте едни...
Еврейски поклонник!
И какво, като има евреи? Нали няма да живея с тях.
Не е в това въпроса. - Точно в това е. Ако искаш си с тях.
И защо би искал? - Аз не искам.
Тогава не отивай в Харвард, Дилън.
Помощ? - Откъде ще разбереш?
Какво? - Дали си с тях?
Шегуваш ли се? Как бих разбрал? Трудно е да пропуснеш някой евреин.
О, Боже, момичета, пригответе се!
О, не! Никога не закачай косата ми! Не мога да повярвам, че направи това!
Няма начин! Ти си мъртъв!
Побързайте, приятели. Хайде.
Не забравяйте, да оставите място и за Светия Дух.
Направо ти потекоха лигите. - Тя е красива!
Сали Уийлър. Дилън казва, че му е гадже.
А така ли е? - Предполагам. Така казват.
Не е ли това новия ви куотърбек? - Дейвид Грийн.
Сигурно е наполовина негър! Виж как танцува.
Представи ме.
Дейвид! - Извини ме.
Ти си тук еднакво добър, както на игрището.
Сали Уийлър, Дейвид Грийн. - Дилън!
Ще се върна след малко. - Не бързай.
Видях те да танцуваш. - Аз също те видях да танцуваш. С Дилън.
Дилън е готин тип. - Забавен е.
Да.
Мислиш ли, че ще отиде в Харвард?
Това ли правиш през свободното време? Тревожиш се за Дилън?
Аз нямам свободно време.
Това е страхотна песен.
Искаш ли да танцуваме? - Да.
Вие сериозно ли движите?
Не, нашите семейства делят едни гори в Мейн,
затова се знаем един друг откакто бяхме на пет години.
Прекарваме много време заедно,
затова всеки мисли, че сме гаджета, но грешат.
Знам как е. Моето семейство дели едни гори в Пенсилвания.
Заедно с други 300'000 души.
Мислиш, че съм някоя глезла.
Мисля, че си толкова красива.
Сигурно звуча като някой досадник. - Не.
Не казвай на твоята съквартирантка. - Откъде я познаваш?
Не я познавам. Просто не искам да знае.
Ти също си красив. - Благодаря, че се грижи за моето момиче.
Опитай пунша.
Може би няма да дойде.
Повръща ми се. Стомаха ме боли. - Ще се оправиш.
Представлява 25% от бала за дипломата! Това е лудост. Просто не е правилно.
Чудя се кой ще извика първи. - Познай.
Всичко зависи от днешния ден. Господи!
Не е така. Просто се стегни. - Устата ми е пресъхнала.
Мамка му! Някой да има бонбон!
"Взирайки се в мраморните паметници на Елган".
"духът ми не е достатъчно висок.
Тленността е тежко бреме...
"Не е достатъчно висок".
Прекалено сложно.
"Паднал духом", звучи по-добре.
"Аз съм паднал духом".
Да.
"Тленността е тежко бреме, като кошмар без желание... ".
"без желание", не е граматически правилно.
"Нежелан".
"Като нежелан кошмар".
"И всеки въображаем връх...
...издигнат...
...е изпитание от Бог...
Не "от Бог", мосю МакГивърн...
"Божествено".
- "Божествено изпитание... - "Божественото изпитание...
"И че трябва... да умра... като един болен орел...
...с взор към небето".
"Макар да е твърде голям лукс... да плача...
"голям"? "лукс"?
"голям лукс"?
По-нататък.
Чакам, чакам.
"Голям лукс...
Разбрах, благодаря, продължавай.
"Макар да е голям лукс да викам...
Човек "вика", когато го е страх!
Да плача, да плача!
Сбогом, мосю МакГивърн.
Този задник Клийри! - Садистичен тъпак!
Мак се справяше добре. - Ще се оправи ли Мак?
Оставете го на мира. Ще се оправи. - Бедното копеле. Взе го присърце.
Дейвид, сестра ти е на телефона.
Здравей, Сара, какво става? - Не знаех, че имаш сестра!
Кой се обажда? - Сали Уийлър.
Здрасти. Къде си? - В училище, в общежитието.
Учиш ли? - Да, по химия.
Мразя химията. - Аз също.
Ходил ли си в закусвалнята на Скип? - Закусвалнята на Скип?
Виждал ли си МакГивърн? - Чакай... Не, а ти?
Не, от часа по френски. Къде по дяволите е?
Провери при Дилън и Ван Келт. - Добре. Ще се видим по-късно.
Здравей... Закусвалнята на Скип? - Да, в града е.
Готино заведение.
Мислех си, че можем да отидем утре, ако си свободен.
Колко часа? - Десет?
Не се е появил. Ще ходя да го потърся.
Гасете лампите!
МакГивърн! Мак! Хайде, Мак, приятелю! Къде си?
Мак!
"Аз съм паднал духом".
"Тленността е тежко бреме, като нежелан кошмар... ".
"И всеки въображаем връх е издигнат...
...като божествено изпитание, което ми казва, че трябва да умра.
Чакай, ще светна лампите. - МакГивърн?
Мак?
МакГив! - Мак!
"Аз съм паднал духом".
"Тленността е тежко бреме...
...като нежелан кошмар.
"И всеки връх...
...въображаем...
...е издигнат...
...като божествено изпитание, което ми казва, че трябва да умра.
Трябва да кажем на някой. - Може би е пиян.
Мак никога не пие. - Мислиш ли, че си е отишъл вкъщи?
Щеше да каже на някой. - Не е ли това класната стая по френски?
Хайде, да вървим.
Мак! - МакГив?
Хайде. Хей!
Хей! Извикайте помощ.
...божествено изпитание...
...което ми казва, че трябва да умра...
...като един орел...
...с взор към небето.
"Макар да е твърде голям лукс, да плача...
...понеже няма да се рея на ветровете и да виждам сутрешните лъчи.
Шшш... Шшш... Всичко ще се оправи.
Господа, моля ви! Моля ви, господа, Върнете се по леглата. Моля.
Ти го направи! Ти си виновен!
Ти го притискаше, докато го пречупи!
Дейвид, остави! Остави!
Ти си виновен! Ще си платиш!
Хайде! - Ще си платиш, Клийри!
Това беше ужасно.
Но Дейвид, не можеш да се държиш по този начин с учител.
Ще те изхвърлят.
Моите приятели у дома не биха го повярвали.
Заради едно късане на изпит по френски!
Добри оценки. Подходящите училища, колежи, връзки.
Това са ключовете към царството.
Никой от нас не върви напред благодарение на уменията си.
Правим каквото ни кажат и те ни предоставят добър живот.
И се надяват да ни хареса когато го постигнем!
Какво ще се случи с Мак? - Няма да се върне.
Човече! Бях чувал за нервни кризи,
но винаги съм мислил, че става с жени, които са над 40 години.
Не на момче на моята възраст.
Когато бях второкурсник, имаше един по-големите, Уилям Уйтън.
Той се обеси в гимнастическия салон. - Защо?
Не влезе в Харвард. - Мамка му!
Да. - И аз искам да отида в Харвард,
но никога не бих се самоубил, ако не стане.
Завиждам ти.
На мен? Защо?
Защото, ако получиш това, което искаш, те ще го заслужаваш.
И ако не, ще се оправиш.
Не е нужно да живееш според очакванията на някой друг.
Заради това привличаш хората, не защото си куотърбек.
Ти си най-популярното момче в общежитието.
Ако името ми не беше Дилън, щеше да е различно.
Глупости. - Дейвид, не забравяй, че се казвам Дилън.
Син на Грейсън младши, брат на Грейсън III.
Аз съм Дилън, част от тези добри връзки.
Хората не ги е грижа за това.
Ще видиш.
Добър вечер, сър.
Не пушиш ли? - Опитвал съм, но не е за мен.
Ти си прекалено добър. Това за да впечатлиш майките ли е?
Какви майки? - На всичките ти приятелки.
Не, твърде много са за да се опитвам.
Говорехме за съботите в Скрантън.
О, да. Ден за почистване на боклука.
Трябваше да закараме нашия боклук на бунището.
Не се смей.
Един ден баща ми и аз видяхме два типа.
Единия от тях беше вързан около кръста
и неговият приятел го спускаше в бунището.
Защо? - За да събират консервни кутии.
За какво им е? - Това, попитах баща ми.
И баща ми ме изгледа с дълъг и строг поглед
и каза: "Дейви, това е начин да изкарваш честно хляба си".
Никога не съм го забравял.
Ти си различен от другите момчета. - В какъв смисъл?
Останалите, като Дилън, знаеш всичко за тях в две минути.
Но ти... - Четири минути, и готово.
Имаш сериозна страна.
Да вървим. Бързо. Бързо, бързо!
Чакай. - Чакай, чакай, чакай, чакай!
Лека нощ, Дейвид. - Мога ли да ти се обадя?
Непременно!